ANDMEKAITSE INSPEKTSIOONI JUHIS 

ISIKUANDMETE TÖÖTLEMINE SUGUVÕSA UURIMISEKS

Kinnitatud 17.11.2009

§ 1. Juhise adressaat
(1) Juhis on suunatud suguvõsa-uurijatele ning hõlmab uurimistööd nii ütluste kui dokumentide põhjal. 
(2) Juhis on suunatud ka arhiivi- ja perekonnaseisuasutustele ning rahvastikuregistri pidajatele, kes suguvõsa-uurijatele andmeid väljastavad.

§ 2. Selgitatavad õigusnormid
Juhis selgitab suguvõsa-uurimisse (genealoogiasse) puutuvad õigusnorme (isikuandmete kaitse seadusest, avaliku teabe seadusest, arhiiviseadusest) koosmõjus  Riigikohtu 23.10.2003 otsusega nr 3-3-1-57-03 ning Euroopa Liidu andmekaitsedirektiiviga 95/46/EÜ.
 
§ 3. Juhis ei hõlma teaduslikke, statistilisi ega ajakirjanduslikke uuringuid
(1) Juhis käsitleb omaenda suguvõsa uurimist omaenda teadmishimu rahuldamiseks, samuti uurimistulemuste avaldamist.
(2) Juhis ei hõlma teaduslikul, statistilisel või ajakirjanduslikul eesmärgil tehtavaid ja avaldatavaid uuringuid.

§ 4. Isikuandmete kaitse seadus ei hõlma andmete isiklikul otstarbel töötlemist
(1) Isikuandmete kaitse seadus reguleerib isikuandmete töötlemist. Töötlemiseks loetakse andmete kogumist, korrastamist, säilitamist, kasutamist, väljastamist, avaldamist, kustutamist ja muid andmetega tehtavaid toiminguid.
(2) Isikuandmete kaitse seadust ei kohaldata, kui isikuandmeid töötleb inimene isiklikul otstarbel (§ 2 lg 1 p 1). Isiklik otstarve on hinnanguline õigusmõiste. Seaduse mõtte kohaselt ei rakendata isikuandmete kaitse seadust ka siis, kui isikuandmeid kogutakse ja kasutatakse mitme inimese isiklikul otstarbel korraga. 
(3) Mitme inimese üheaegse isiklikul otstarbel andmetöötlusega võib olla tegemist ka siis, kui suguvõsa-uurimise eesmärgil kogutakse, korrastatakse ja kasutatakse isikuandmeid üksnes sugulaste ja hõimlaste ringis. 
(4) Kui ei kohaldu isikuandmete kaitse seadus, siis ei kohaldu ka selles seaduses sätestatud nõue küsida andmete töötlemiseks nõusolekuid nendelt, kelle andmeid töödeldakse (§ 10 lg 1). Viisakas on siiski sugulasi-hõimlasi uuringust teavitada, mitte koguda andmeid tagaselja ja asjaosaliste teadmata.

§ 5. Avalikustamisel ja reklaami saatmisel kohaldub isikuandmete kaitse seadus
(1) Rõhutame, et nõusolekut ei ole vaja küsida, kui teiste inimeste kohta kogutakse ja kasutatakse  andmeid isiklikul otstarbel sugulaste-hõimlaste suletud ringis. Ei ole oluline, kas andmed on paberil, digitaalsel mäluseadmel, piiratud juurdepääsuga võrgulehel vm.
(2) Kui aga andmestik tehakse avalikkusele kättesaadavaks – näiteks raamatuna või Internetis või näituseeksponaadina – siis ei ole enam tegemist andmete kasutamisega isiklikuks otstarbeks. Avalikkusele kättesaadavaks tegemisega kohaldub andmestikule isikuandmete kaitse seadus koos nõusoleku nõudega.
(3) Meenutame, et avalikustamine võib tuleneda sundeksemplari seadusest. Kui olete sugulastele-hõimlastele väljajagamiseks koostanud trükise rohkem kui 50 eksemplaris või elektroonilise teaviku (nt kompaktplaadi ehk DVD) rohkem kui 25 eksemplaris, siis tuleb osa neist loovutada seaduse alusel raamatukogudele. 
(4) Samuti kohaldub isikuandmete kaitse seadus, kui kogutud andmestikku kasutatakse reklaami saatmiseks või muul ärilisel eesmärgil.

§ 6. Kuidas kogutud andmestikku avaldada?
(1) Isikuandmete kaitse seadus näeb ette, et isikuandmete töötlemine toimub isiku enda nõusolekul, kui seadus ei sätesta teisiti (§ 10 lg 1). Nõusolek peab olema kirjalikku taasesitamist võimaldavas vormis (§ 12 lg 2) – seega võib olla ka näiteks e-kiri või faks. Vaidluse korral lasub nõusoleku tõendamise kohustus suguvõsauurijal või muul andmete töötlejal (§ 12 lg 8). 
(2) Kui inimese surmast on möödunud alla 30 aasta, annab nõusoleku tema pärija, abikaasa, alaneja või üleneja sugulane, vend või õde. Avaldamiseks piisab neist ükskõik kelle nõusolekust, kuid igaühel neist on õigus nõusolek tagasi võtta. Isiku puhul, kelle surmast on möödunud üle 30 aasta, ei ole nõusolekut vaja. 
(3) Nõusolekut ei ole vaja surnu lihtisikuandmete avaldamiseks: nimi, sugu, sünni- ja surmaaeg, surma fakt (§ 13).
(4) Kui inimene ei ole nõus enda ja oma alaealiste laste andmete avaldamisega, siis võib neid andmeid näidata umbisikustatud kujul. Näiteks kastikestest koosneval sugupuu-pildil näidatakse tühje kastikesi, mitte ei pea kaste üldse ära jätma. Vastasel juhul oleks liigselt riivatud teiste inimeste õigus oma sugulasi ja hõimlasi teada.

§ 7. Riskid isikuandmete avaldamisel
(1) Sugupuu-andmete avalikkusele kättesaadavaks tegemisel tuleb arvestada õiguslike riskidega. Lihtsam risk on kellegi nõue tema andmete avaldamine lõpetada. Raskem risk on kahjuhüvitusnõue.
(2) Isikuandmete kaitse seadus lubab isikul nõusoleku tagasi võtta ja nõuda oma andmete avaldamise lõpetamist, kui jätkuv avaldamine kahjustab teda ülemääraselt. Avaldamise lõpetamist ei saa nõuda teabekandjate suhtes, mille üle andmete avaldajal puudub kontroll (§ 11 lg 3). Seega avaldatud trükiseid ei pea retu�eerima hakkama, nagu sageli ekslikult arvatakse. Küll aga peab sulgema juurdepääsu avalikult kättesaadaval võrgulehel avaldatud isikuandmetele või andmed umbisikustama.
(3) Kui avaldate andmeid, mis selgesti riivavad teise inimese eraelu, tekitavad talle piinlikkust ja probleeme või mida ta võib pidada oma au ja hea nime teotamiseks, siis peate ka tagajärgedega arvestama. Igaühel on õigus pöörduda kohtusse ja nõuda tekitatud varalise ja moraalse kahju hüvitamist. 

§ 8. Perekonnaseisuasutusest ja rahvastikuregistrist suguvõsaandmete väljastamine
(1) Perekonnaseisuasutuses (valla-, linna, ja maavalitsused, välisesindused, Siseministeerium) säilitatakse perekonnaseisuakte kuni 110 aastat pärast nende koostamist.
(2) Ühe inimese perekonnaseisuaktiga saab teine inimene tutvuda, kui tal on selleks õigustatud huvi (perekonnaseaduse § 109 lg 3).
(3) Riigikohtu 23.10.2003 otsuse nr 3-3-1-57-03 kohaselt on inimesel õigustatud huvi teada oma päritolu, esivanemaid, sugulasi ja hõimlasi (otsuse p. 22).
(4) Seega võib perekonnaseisuasutus eeldada, et inimesel on õigustatud huvi oma suguvõssa kuuluvate isikute perekonnaseisuaktide suhtes. Seda õigust võib inimene teostada kas isiklikult või oma esindaja kaudu.
(5) See eeldus ei välista erandeid. Juurdepääsuõigust piiratakse, kui see selgesti kahjustaks teise isiku õigusi ja vabadusi või ohustaks lapse põlvnemise saladust (lapsendamise ja kunstliku viljastamise korral – vt isikuandmete kaitse seaduse § 20 lg 1, perekonnaseaduse § 40 ja 77).
(6) Eeltoodu kehtib ka rahvastikuregistrist suguvõsauurimiseks andmete väljastamise kohta – rahvastikuregistri seaduse alusel võimaldatakse andmetele ligipääs isiku õigustatud huvi korral (§ 71, 72). Seadus lubab isikul kitsendada juurdepääsu enda kohta rahvastikuregistrisse kantud andmetele (§ 77 lg 1).

§ 9. Arhiiviasutusest suguvõsaandmete väljastamine. Lihtisikuandmed
(1) Avalikele arhivaalidele võimaldatakse juurdepääs arhiiviseaduse alusel, arvestades sama seaduse (§ 42)  ning avaliku teabe seaduse (5. ptk) alusel kehtestatud juurdepääsupiiranguid.
(2) Isikuandmeid väljastab arhiiviasutus isiku nõusolekul. Surnu eest annab nõusoleku pärija, abikaasa, alaneja või üleneja sugulane, vend või õde.
(3) Nõusolekut ei ole arhiiviseaduse kohaselt vaja, kui isiku surmast on möödunud 30 aastat või kui suguvõsauurija küsib üksnes surnu lihtisikuandmeid.
(4) Lihtisikuandmetena käsitleb seadus surnu nime, sugu, sünni- ja surmaaega ja surma fakti. Lihtisikuandmetena võib suguvõsauurimisel käsitleda ka surnu seoseid samasse sugupuusse kuuluvate teiste inimestega (lapsevanemaks, lapseks ja abikaasaks olemine), kui ei ole otsest saladuses hoidmise nõuet (näiteks lapsendamissaladuse kaitseks). Teisiti ei oleks inimesel võimalik kasutada Riigikohtu poolt tunnustatud õigust teada oma esivanemaid, sugulasi ja hõimlasi. 
(5) See käsitlus on kooskõlas andmekaitsedirektiiviga 95/46/EÜ, mille kohaselt on isikuandmete töötlemine (sh väljastamine) lubatud kolmanda isiku õigustatud huvi tagamiseks, kui sellist huvi ei kaalu üles isiku põhiõiguste ja –vabadustega seotud huvid (art. 7 lit. „f“). 

Viljar Peep
Peadirektor